Renessanse

”Renessanse” er betegnelsen på idéstrømningene som herjet i Europa mellom det 14. og 16. århundre. Renessanse betyr gjenfødelse. Med dette menes en gjenfødt interesse for antikken, den greske og romerske oldtiden. Renessansen brøt med livssynet og den kollektive kirkekulturen som var gjeldende i middelalderen. I stedet for å ha Gud i sentrum som tidligere, gikk fokuset nå over på mennesket og det jordiske. Renessansen var en tid der mennesker var på leting etter nye ideer. Man ville finne ut av kunnskapen og forske etter det selv. Man ville oppdage naturens vesen på egenhånd, ikke få servert ferdige gjennomtenkte teorier og lover.
 * __Renessanse __**

David

Det nye bildet på verden, med mennesket som midtpunkt, viste seg tydelig i den bildende kunsten. Store kunstnere hadde greske forbilder for sine malerier og skulpturer. Man likte nemlig så godt kunsten fra antikken at man hadde lyst til å gjøre noe lignende selv. I Italia, der denne stil retningen oppstod, var man særlig opptatt av perspektiv og rom. Dette gjorde at man fant opp en måte å lage perspektiv på. Slik at maleriet ble mer som et rom man kunne se innover i. De ble også i denne perioden flinkere til å gjengi menneskekroppen mer naturalistisk enn tidligere. Michelangelo Buonarroti var en av de store mestrene innen renessansekunsten. Han ble født og levde i renessansens navle, Italia, fra 1475 -1564. Menneske og menneskekroppen stod sentralt i kunstverkene til Michelangelo.

Et av de mest kjente verkene til Michelangelo er ”takdekorasjonen” i Det Sixtinske Kapell i Roma. Motivene i maleriet er hentet fra Skapelsesberetningen og fortellingene om Kristi liv.